---
title: "Common Threats"
icon: 'material/eye-outline'
description: Your threat model is personal to you, but these are some of the things many visitors to this site care about.
---

Broadly speaking, we categorize our recommendations into the [threats](threat-modeling.md) or goals that apply to most people. ==You may be concerned with none, one, a few, or all of these possibilities==, and the tools and services you use depend on what your goals are. You may have specific threats outside these categories as well, which is perfectly fine! The important part is developing an understanding of the benefits and shortcomings of the tools you choose to use, because virtually none of them will protect you from every threat.

<span class="pg-purple">:material-incognito: **Anonymity**</span>
:

Shielding your online activity from your real identity, protecting you from people who are trying to uncover *your* identity specifically.

<span class="pg-red">:material-target-account: **Targeted Attacks**</span>
:

Being protected from hackers or other malicious actors who are trying to gain access to *your* data or devices specifically.

<span class="pg-viridian">:material-package-variant-closed-remove: **Supply Chain Attacks**</span>
:

Typically, a form of <span class="pg-red">:material-target-account: Targeted Attack</span> that centers around a vulnerability or exploit introduced into otherwise good software either directly or through a dependency from a third party.

<span class="pg-orange">:material-bug-outline: **Passive Attacks**</span>
:

Being protected from things like malware, data breaches, and other attacks that are made against many people at once.

<span class="pg-teal">:material-server-network: **Service Providers**</span>
:

Protecting your data from service providers (e.g. with E2EE, which renders your data unreadable to the server).

<span class="pg-blue">:material-eye-outline: **Mass Surveillance**</span>
:

Protection from government agencies, organizations, websites, and services which work together to track your activities.

<span class="pg-brown">:material-account-cash: **Surveillance Capitalism**</span>
:

Protecting yourself from big advertising networks, like Google and Facebook, as well as a myriad of other third-party data collectors.

<span class="pg-green">:material-account-search: **Public Exposure**</span>
:

Limiting the information about you that is accessible online—to search engines or the public.

<span class="pg-blue-gray">:material-close-outline: **Censorship**</span>
:

Avoiding censored access to information or being censored yourself when speaking online.

Some of these threats may be more important to you than others, depending on your specific concerns. For example, a software developer with access to valuable or critical data may be primarily concerned with <span class="pg-viridian">:material-package-variant-closed-remove: Supply Chain Attacks</span> and <span class="pg-red">:material-target-account: Targeted Attacks</span>. They will likely still want to protect their personal data from being swept up in <span class="pg-blue">:material-eye-outline: Mass Surveillance</span> programs. Similarly, many people may be primarily concerned with <span class="pg-green">:material-account-search: Public Exposure</span> of their personal data, but they should still be wary of security-focused issues, such as <span class="pg-orange">:material-bug-outline: Passive Attacks</span>—like malware affecting their devices.

## Anonymity vs. Privacy

<span class="pg-purple">:material-incognito: Anonymity</span>

Anonymity is often confused with privacy, but they're distinct concepts. While privacy is a set of choices you make about how your data is used and shared, anonymity is the complete disassociation of your online activities from your real identity.

Whistleblowers and journalists, for example, can have a much more extreme threat model which requires total anonymity. That's not only hiding what they do, what data they have, and not getting hacked by malicious actors or governments, but also hiding who they are entirely. They will often sacrifice any kind of convenience if it means protecting their anonymity, privacy, or security, because their lives could depend on it. De flesta behöver inte gå så långt.

## Säkerhet och sekretess

<span class="pg-orange">:material-bug-outline: Passiva attacker</span>

Säkerhet och integritet förväxlas också ofta, eftersom man behöver säkerhet för att få ett sken av integritet: Det är meningslöst att använda verktyg - även om de är privata till sin utformning - om de lätt kan utnyttjas av angripare som senare släpper ut dina uppgifter. Men det omvända är inte nödvändigtvis sant: Den säkraste tjänsten i världen *är inte nödvändigtvis* privat. Det bästa exemplet på detta är att lita på data till Google som, med tanke på deras skala, har haft få säkerhetsincidenter genom att anställa branschledande säkerhetsexperter för att säkra sin infrastruktur. Även om Google tillhandahåller mycket säkra tjänster, skulle mycket få människor betrakta sina data privat i Googles gratis konsumentprodukter (Gmail, YouTube, etc.)

När det gäller applikationssäkerhet vet vi i allmänhet inte (och kan ibland inte) om programvaran vi använder är skadlig, eller kanske en dag blir skadlig. Även med de mest pålitliga utvecklarna finns det i allmänhet ingen garanti för att deras programvara inte har en allvarlig sårbarhet som senare kan utnyttjas.

För att minimera den skada som en skadlig programvara ** kan orsaka bör du använda säkerhet genom uppdelning. Det kan till exempel handla om att använda olika datorer för olika jobb, att använda virtuella maskiner för att separera olika grupper av relaterade program eller att använda ett säkert operativsystem med starkt fokus på sandlåda för program och obligatorisk åtkomstkontroll.

<div class="admonition tip" markdown>
<p class="admonition-title">Tip</p>

Mobila operativsystem har i allmänhet bättre applikationssandlåda än stationära operativsystem: Appar kan inte få root-åtkomst och kräver tillstånd för åtkomst till systemresurser.

Skrivbordsoperativsystem släpar i allmänhet efter vid korrekt sandlåda. ChromeOS has similar sandboxing capabilities to Android, and macOS has full system permission control (and developers can opt in to sandboxing for applications). Dessa operativsystem överför dock identifieringsinformation till sina respektive OEM-tillverkare. Linux tenderar att inte lämna information till systemleverantörer, men har dåligt skydd mot exploateringar och skadliga program. This can be mitigated somewhat with specialized distributions which make significant use of virtual machines or containers, such as [Qubes OS](../desktop.md#qubes-os).

</div>

## Attacks against Specific Individuals

<span class="pg-red">:material-target-account: Riktade attacker</span>

Riktade attacker mot en specifik person är mer problematiska att hantera. Vanliga attacker är att skicka skadliga dokument via e-post, utnyttja sårbarheter (t.ex. i webbläsare och operativsystem) och fysiska attacker. Om detta är ett problem för dig bör du använda mer avancerade strategier för att minska hoten.

<div class="admonition tip" markdown>
<p class="admonition-title">Tip</p>

I **webbläsare**, **emailklienter** och **kontorsprogram** körs vanligtvis kod som inte är tillförlitlig och som skickas till dig från tredje part. Att köra flera virtuella maskiner för att separera sådana här program från värdsystemet och från varandra är en teknik som du kan använda för att minska risken för att en exploatering i dessa program ska kunna äventyra resten av systemet. Tekniker som Qubes OS eller Microsoft Defender Application Guard på Windows ger till exempel praktiska metoder för att göra detta.

</div>

If you are concerned about **physical attacks** you should use an operating system with a secure verified boot implementation, such as Android, iOS, macOS, or [Windows (with TPM)](https://learn.microsoft.com/windows/security/information-protection/secure-the-windows-10-boot-process). Du bör också se till att enheten är krypterad och att operativsystemet använder en TPM eller Secure [Enclave](https://support.apple.com/guide/security/secure-enclave-sec59b0b31ff/1/web/1) eller [Element](https://developers.google.com/android/security/android-ready-se) för att begränsa försöken att ange krypteringsfrasen. Du bör undvika att dela din dator med personer du inte litar på, eftersom de flesta stationära operativsystem inte krypterar data separat per användare.

## Attacks against Certain Organizations

<span class="pg-viridian">:material-package-variant-closed-remove: Supply Chain Attacks</span>

Supply chain attacks are frequently a form of <span class="pg-red">:material-target-account: Targeted Attack</span> towards businesses, governments, and activists, although they can end up compromising the public at large as well.

<div class="admonition example" markdown>
<p class="admonition-title">Example</p>

A notable example of this occurred in 2017 when M.E.Doc, a popular accounting software in Ukraine, was infected with the *NotPetya* virus, subsequently infecting people who downloaded that software with ransomware. NotPetya itself was a ransomware attack which impacted 2000+ companies in various countries, and was based on the *EternalBlue* exploit developed by the NSA to attack Windows computers over the network.

</div>

There are few ways in which this type of attack might be carried out:

1. A contributor or employee might first work their way into a position of power within a project or organization, and then abuse that position by adding malicious code.
2. A developer may be coerced by an outside party to add malicious code.
3. An individual or group might identify a third party software dependency (also known as a library) and work to infiltrate it with the above two methods, knowing that it will be used by "downstream" software developers.

These sorts of attacks can require a lot of time and preparation to perform and are risky because they can be detected, particularly in open source projects if they are popular and have outside interest. Unfortunately they're also one of the most dangerous as they are very hard to mitigate entirely. We would encourage readers to only use software which has a good reputation and makes an effort to reduce risk by:

1. Only adopting popular software that has been around for a while. The more interest in a project, the greater likelihood that external parties will notice malicious changes. A malicious actor will also need to spend more time gaining community trust with meaningful contributions.
2. Finding software which releases binaries with widely-used, trusted build infrastructure platforms, as opposed to developer workstations or self-hosted servers. Some systems like GitHub Actions let you inspect the build script that runs publicly for extra confidence. This lessens the likelihood that malware on a developer's machine could infect their packages, and gives confidence that the binaries produced are in fact produced correctly.
3. Looking for code signing on individual source code commits and releases, which creates an auditable trail of who did what. For example: Was the malicious code in the software repository? Which developer added it? Was it added during the build process?
4. Checking whether the source code has meaningful commit messages (such as [conventional commits](https://conventionalcommits.org)) which explain what each change is supposed to accomplish. Clear messages can make it easier for outsiders to the project to verify, audit, and find bugs.
5. Noting the number of contributors or maintainers a program has. A lone developer may be more susceptible to being coerced into adding malicious code by an external party, or to negligently enabling undesirable behavior. This may very well mean software developed by "Big Tech" has more scrutiny than a lone developer who doesn't answer to anyone.

## Privacy from Service Providers

<span class="pg-teal">:material-server-network: Tjänsteleverantörer</span>

Vi lever i en värld där nästan allt är anslutet till internet. Våra "privata" meddelanden, e-postmeddelanden och sociala interaktioner lagras vanligtvis på en server, någonstans. I allmänhet, när du skickar ett meddelande till någon lagras det på en server, och när din vän vill läsa meddelandet kommer servern att visa det för dem.

Det uppenbara problemet med detta är att tjänsteleverantören (eller en hackare som har äventyrat servern) kan komma åt dina konversationer när och hur de vill, utan att du någonsin vet. Detta gäller många vanliga tjänster, som SMS-meddelanden, Telegram och Discord.

Tack och lov kan E2EE lindra detta problem genom att kryptera kommunikationen mellan dig och dina önskade mottagare innan den ens skickas till servern. Sekretessen för dina meddelanden garanteras, förutsatt att tjänsteleverantören inte har tillgång till någon av parternas privata nycklar.

<div class="admonition note" markdown>
<p class="admonition-title">Note on Web-based Encryption</p>

I praktiken varierar effektiviteten i olika E2EE-genomföranden. Applikationer, till exempel [Signal](../real-time-communication.md#signal), körs naturligt på din enhet, och varje kopia av applikationen är densamma över olika installationer. Om tjänsteleverantören skulle införa en [backdoor](https://en.wikipedia.org/wiki/Backdoor_(computing)) i sitt program - i ett försök att stjäla dina privata nycklar - skulle det senare kunna upptäckas med [reverse engineering] (https://en.wikipedia.org/wiki/Reverse_engineering).

On the other hand, web-based E2EE implementations, such as Proton Mail's web app or Bitwarden's *Web Vault*, rely on the server dynamically serving JavaScript code to the browser to handle cryptography. En skadlig server kan rikta dig och skicka skadlig JavaScript-kod för att stjäla din krypteringsnyckel (och det skulle vara extremt svårt att märka). Eftersom servern kan välja att betjäna olika webbklienter till olika människor - även om du märkte attacken - skulle det vara otroligt svårt att bevisa leverantörens skuld.

Därför bör du använda inbyggda applikationer över webbklienter när det är möjligt.

</div>

Även med E2EE kan tjänsteleverantörer fortfarande profilera dig utifrån **metadata**, som vanligtvis inte är skyddade. While the service provider can't read your messages, they can still observe important things, such as whom you're talking to, how often you message them, and when you're typically active. Skydd av metadata är ganska ovanligt, och om det ingår i din hotmodell [](threat-modeling.md)- bör du vara uppmärksam på den tekniska dokumentationen för den programvara du använder för att se om det finns någon minimering eller något skydd av metadata överhuvudtaget.

## Massövervakningsprogram

<span class="pg-blue">:material-eye-outline: Massövervakning</span>

Massövervakning är ett komplicerat försök att övervaka "beteende, många aktiviteter eller information" hos en hel (eller en stor del av en) befolkning.[^1] Det hänvisar ofta till statliga program, t.ex. de [som Edward Snowden avslöjade 2013](https://en.wikipedia.org/wiki/Global_surveillance_disclosures_(2013%E2%80%93present)). Det kan dock också utföras av företag, antingen på uppdrag av myndigheter eller på eget initiativ.

<div class="admonition abstract" markdown>
<p class="admonition-title">Atlas of Surveillance</p>

If you want to learn more about surveillance methods and how they're implemented in your city you can also take a look at the [Atlas of Surveillance](https://atlasofsurveillance.org) by the [Electronic Frontier Foundation](https://eff.org).

In France, you can take a look at the [Technopolice website](https://technopolice.fr/villes) maintained by the non-profit association La Quadrature du Net.

</div>

Regeringar rättfärdigar ofta massövervakningsprogram som nödvändiga medel för att bekämpa terrorism och förebygga brottslighet. However, as breaches of human rights, they're most often used to disproportionately target minority groups and political dissidents, among others.

<div class="admonition quote" markdown>
<p class="admonition-title">ACLU: <em><a href="https://aclu.org/news/national-security/the-privacy-lesson-of-9-11-mass-surveillance-is-not-the-way-forward">The Privacy Lesson of 9/11: Mass Surveillance is Not the Way Forward</a></em></p>

In the face of Edward Snowden's disclosures of government programs such as [PRISM](https://en.wikipedia.org/wiki/PRISM) and [Upstream](https://en.wikipedia.org/wiki/Upstream_collection), intelligence officials also admitted that the NSA had for years been secretly collecting records about virtually every American’s phone calls — who’s calling whom, when those calls are made, and how long they last. Den här typen av information kan, när den samlas in av NSA dag efter dag, avslöja otroligt känsliga detaljer om människors liv och umgänge, t. ex. om de har ringt till en pastor, en abortvårdare, en missbruksrådgivare eller en självmordshotline.

</div>

Trots den ökande massövervakningen i USA har regeringen konstaterat att massövervakningsprogram som avsnitt 215 har haft "litet unikt värde" när det gäller att stoppa faktiska brott eller terroristplaner, och att insatserna i stort sett har varit en kopia av FBI:s egna riktade övervakningsprogram.[^2]

Online, you can be tracked via a variety of methods, including but not limited to:

- Din IP-adress
- Webbläsarcookies
- Uppgifter som du skickar till webbplatser
- Fingeravtryck från din webbläsare eller enhet
- Betalningsmetod korrelation

If you're concerned about mass surveillance programs, you can use strategies like compartmentalizing your online identities, blending in with other users, or, whenever possible, simply avoiding giving out identifying information.

## Surveillance as a Business Model

<span class="pg-brown">:material-account-cash: Övervakningskapitalism</span>

> Övervakningskapitalism är ett ekonomiskt system som är centrerat kring insamling och kommersialisering av personuppgifter i syfte att skapa vinst.[^3]

För många människor är spårning och övervakning av privata företag ett växande problem. Genomgripande annonsnätverk, som de som drivs av Google och Facebook, spänner över internet långt bortom bara de webbplatser de kontrollerar och spårar dina handlingar längs vägen. Genom att använda verktyg som innehållsblockerare för att begränsa nätverksförfrågningar till deras servrar och läsa sekretesspolicyn för de tjänster du använder kan du undvika många grundläggande motståndare (även om det inte helt kan förhindra spårning).[^4]

Additionally, even companies outside the *AdTech* or tracking industry can share your information with [data brokers](https://en.wikipedia.org/wiki/Information_broker) (such as Cambridge Analytica, Experian, or Datalogix) or other parties. Du kan inte automatiskt anta att dina data är säkra bara för att den tjänst du använder inte faller inom den typiska AdTech- eller spårningsaffärsmodellen. Det starkaste skyddet mot företags datainsamling är att kryptera eller dölja dina data när det är möjligt, vilket gör det svårt för olika leverantörer att korrelera data med varandra och bygga en profil på dig.

## Begränsning av offentlig information

<span class="pg-green">:material-account-search: Offentlig exponering</span>

Det bästa sättet att hålla dina uppgifter hemliga är att helt enkelt inte offentliggöra dem från början. Att ta bort oönskad information du hittar om dig själv online är ett av de bästa första stegen du kan ta för att återfå din integritet.

- [Se vår guide om radering av konto :material-arrow-right-drop-circle:](account-deletion.md)

På webbplatser där du delar med dig av information är det mycket viktigt att du kontrollerar sekretessinställningarna för ditt konto för att begränsa hur mycket informationen sprids. Aktivera till exempel "privat läge" på dina konton om du får alternativet: Detta säkerställer att ditt konto inte indexeras av sökmotorer och att det inte kan visas utan ditt tillstånd.

Om du redan har skickat in din riktiga information till webbplatser som inte borde ha den, kan du överväga att använda en taktik för desinformation, som att skicka in fiktiv information om din identitet på nätet. Detta gör att din riktiga information inte kan särskiljas från den falska informationen.

## Undvik censur

<span class="pg-blue-gray">:material-close-outline: Censur</span>

Censur på nätet kan utföras (i varierande grad) av aktörer som totalitära regeringar, nätverksadministratörer och tjänsteleverantörer. Dessa försök att kontrollera kommunikation och begränsa tillgången till information kommer alltid att vara oförenliga med den mänskliga rätten till yttrandefrihet.[^5]

Censur på företagsplattformar blir allt vanligare, eftersom plattformar som Twitter och Facebook ger efter för allmänhetens efterfrågan, marknadstryck och påtryckningar från myndigheter. Government pressures can be covert requests to businesses, such as the White House [requesting the takedown](https://nytimes.com/2012/09/17/technology/on-the-web-a-fine-line-on-free-speech-across-globe.html) of a provocative YouTube video, or overt, such as the Chinese government requiring companies to adhere to a strict regime of censorship.

People concerned with the threat of censorship can use technologies like [Tor](../advanced/tor-overview.md) to circumvent it, and support censorship-resistant communication platforms like [Matrix](../social-networks.md#element), which doesn't have a centralized account authority that can close accounts arbitrarily.

<div class="admonition tip" markdown>
<p class="admonition-title">Tip</p>

Även om det kan vara lätt att undvika censur, kan det vara mycket problematiskt att dölja det faktum att du gör det.

Du bör överväga vilka aspekter av nätverket din motståndare kan observera, och om du har trovärdigt förnekande för dina handlingar. Om du till exempel använder [encrypted DNS](../advanced/dns-overview.md#what-is-encrypted-dns) kan det hjälpa dig att kringgå rudimentära DNS-baserade censursystem, men det kan inte dölja vad du besöker för din internetleverantör. En VPN eller Tor kan hjälpa till att dölja vad du besöker för nätverksadministratörer, men kan inte dölja att du använder nätverken överhuvudtaget. Pluggable transports (t.ex. Obfs4proxy, Meek eller Shadowsocks) kan hjälpa dig att undvika brandväggar som blockerar vanliga VPN-protokoll eller Tor, men dina försök att kringgå dem kan fortfarande upptäckas med metoder som probing eller [deep packet inspection] (https://en.wikipedia.org/wiki/Deep_packet_inspection).

</div>

Du måste alltid överväga riskerna med att försöka kringgå censur, de potentiella konsekvenserna och hur sofistikerad din motståndare kan vara. Du bör vara försiktig när du väljer programvara och ha en backup-plan om du skulle bli upptäckt.

[^1]: Wikipedia: [*Massövervakning*](https://en.wikipedia.org/wiki/Mass_surveillance) och [*Övervakning*](https://en.wikipedia.org/wiki/Surveillance).
[^2]: Usa: s tillsynsnämnd för integritet och medborgerliga fri- och rättigheter: [*Rapport om telefonregistreringsprogrammet som genomförts enligt avsnitt 215*](https://documents.pclob.gov/prod/Documents/OversightReport/ec542143-1079-424a-84b3-acc354698560/215-Report_on_the_Telephone_Records_Program.pdf)
[^3]: Wikipedia: [*Övervakningskapitalism*](https://en.wikipedia.org/wiki/Surveillance_capitalism)
[^4]: "[Enumerating badness](https://ranum.com/security/computer_security/editorials/dumb)" (or, "listing all the bad things that we know about"), as many content blockers and antivirus programs do, fails to adequately protect you from new and unknown threats because they have not yet been added to the filter list. Du bör också använda andra metoder för att minska risken.
[^5]: United Nations: [*Universal Declaration of Human Rights*](https://un.org/en/about-us/universal-declaration-of-human-rights).
